I sin 30-årige karriere har Dries været en håndværksmæssig designer.
Så i vores tid, hvor mode er blevet et produkt-
- bibringer Dries stadig følelse og passion.
Det er nok en af grundene til hans succes for tiden.
Han elsker mode. Det er hans passion. Han gør det på en afdæmpet måde.
Han er ikke en typisk modeskaber, og det synes jeg om.
Han gør det uventede, hvilket de fleste i modeverdenen ikke tør.
Det fantastiske er, at han systematisk finder balancen.
Hvad angår farver, proportioner, silhuetter... Alt, han arbejder på.
Mange belgiske designere, især Dries, kigger på rigtige kvinder i verden.
Der er en vished i Dries Van Notens tøj, som du selv skaber.
Du vælger selv, hvordan du ser ud.
Du bliver ikke til en andens look.
SOMMERKOLLEKTION 2015 Grand Palais, Paris, september 2014
Jeg er nok for meget i det. Det har overtaget mit liv.
Jeg er vel nærmest besat af det.
Men det er ikke mode. Mode er ikke...
Det er sådan et tomt ord.
Vi må nok finde på et nyt ord for mode.
Men jeg ved ikke hvilket.
Mode er noget, som er forbi efter seks måneder.
Det er sådan, folk ser mode.
Jeg vil finde på et ord, som er mere tidløst.
- Er det muligt? - Det håber jeg.
Og jeg håber, at det er sådan, jeg arbejder, for det er mit mål.
Så fortæl mig, når det lykkes for mig eller ej.
VINTERKOLLEKTION 2015/16 Hôtel de Ville, Paris. Marts 2015
En linje herfra og dertil. Lidt højere der. Det er som en sky.
Så tager I en mørkere skygge i øjenkrogen og visker ud.
Det er det hele. Meget enkelt.
Så begynder vi på prøverne.
Vi skal til at begynde.
Okay, piger. Så er tiden kommet.
Det er 40 piger. I skal alle være klar på 20 minutter. Ellers...
På det tidspunkt ryster mine hænder.
Skal jeg klare de hurtige tøjskift?
Må jeg se ryggen?
Det er godt.
Jeg vil ikke lave hurtige produkter. Tøjet skal ikke kede en.
Det er ikke det, jeg vil gøre.
Det handler om noget, du påskønner og kan bære igen senere-
-og som vokser med dig som person.
Så det bliver en del af din personlighed.
- Fint og tætsiddende. - Undskyld.
Vi vil give dig talje. Du har en talje, men vi vil give dig mere.
- Sidder den for stramt? - Nej, det var bare for sjov.
- Kan du få vejret? Det er vigtigst. - Vi får se.
Jeg har ingen magisk formular, som gør mit tøj specielt.
Sådan arbejder jeg ikke. Det kommer bare spontant.
Jeg siger ikke: "Jeg vil gøre det anderledes end andre."
Jeg må røre den. Jeg har designet den.
Jeg gør bare det, jeg holder af.
- To minutter. - Kan du vende dig om?
Vi skal være stille, for musikken er meget... Stille.
Folk spørger, om modeshowene er blevet lettere med tiden.
Nej, glem det. Det bliver ikke lettere.
Det bliver ikke sværere, men hver kollektion har sine udfordringer.
Og hver gang man tror, det bliver rutine... Glem det.
Modeshows er aldrig rutine. Intet er givet.
Man skal altid kæmpe for at opnå visse ting.
Skynd jer, skynd jer.
Kom så. Gå længere frem.
Kom her. Kom, kom. Du skal stå i kø.
- Stil jer i køen. - Hænderne i lommerne.
- Jeg tror, den her er længere. - Nej, det er okay. Godt.
Gå fremad.
Tillykke.
- Jeg så dine øjne. - Tak.
- Det var smukt. - Tak, tak.
- Hej. - Jeg har en gæst med.
- Jackie Nickerson. - Goddag. Hyggeligt at møde dig.
Har vi aldrig mødt hinanden før?
- Jeg elskede kåberne og bukserne. - Mange tak.
Tak.
Kollektionen handler om passionsfyldte kvinder i fortiden-
- som var vilde med mode og ville gå med brokader og blomster om dagen.
Det har vi mistet, så jeg prøvede at bringe det tilbage.
Iris Apfel, Jane Birkin, Anna Piaggi.
Harry. Stakkels dreng. Kom her.
Min søde dreng. Ja, det er du. Sit. Sæt dig nu ned.
Vil du gerne hjem? Det vil jeg også gerne.
Er du her stadig? Undskyld mig.
- En løsning på hektiske perioder. - En campingvogn udenfor kontoret.
DRIES VAN NOTENS HOVEDKONTOR Antwerpen
Sådan.
Kom.
Er der en bold det forkerte sted? Hvor er den?
Jeg kan ikke se den. Du må kigge herovre. Kig.
Ja.
Her er den. Her er din bold. Her. Ja, sådan.
Andre modeskabere begynder med former.
Jeg har min fortælling, min person eller mit objekt-
- som jeg vil skabe kollektionen omkring.
Så er der materialer. Hvad kan jeg bruge for at fortælle min historie?
Smukt. Det er meget fint. Jeg kan lide pailletbroderiet.
Jeg er nok en af verdens mest forkælede designere.
Jeg har mulighed for at skabe det stof, jeg har lyst til-
- og jeg får støtte fra producenter fra hele verden.
De siger bare: "Hvad vil du lave?"
Ikke mange modeskabere har de muligheder, og det er utroligt.
Interessant. Der er noget over det. Jeg ved ikke hvad endnu.
At skabe tøjet tager fire-fem måneder.
Andre modehuse kan ikke bruge så meget tid.
I maj skal de levere den næste kollektion.
Så folk ved, at vi bruger meget tid på at udvikle stoffet.
Her.
Jeg lægger den på stolen. Vent.
JÜRGEN SAILER Chef for herremode
- Den ser uægte ud. - For uægte, sjov og klovneagtig.
- Ternet skal være ret kedeligt. - Ja, normalt.
Det bliver for meget. Leoparden er vist okay, men...
- Fordi du kender den? - Det er for enkelt. Sølvet er godt.
Alt, jeg gør, kommer naturligt.
Man skal kombinere ting, så kontraster og balance bliver rigtige.
At man har nok maskuline og feminine elementer til at sige:
"Det her er interessant. Sådan har herremode ikke set ud før."
Det var meget bedre.
Jeg kan lide leopardmønstret med det ternede. Det er fint.
Jeg har brug for spændinger og kontraster.
Det er sådan, jeg arbejder og skaber kollektioner.
For mig er det også en afspejling af det virkelige liv.
Jeg kan ikke lide ensformigt. Man bør blande forskellige elementer.
Det er en del af min smag, men det er også en del af alle mennesker.
De bedste kombinationer skabes ved et tilfælde.
Man lægger en bunke stof på bordet og siger: "Det her er pænt."
"Det er det rette. Det er pænt."
Man havde aldrig vovet tanken, men tilfældet spiller en rolle.
Man skal altid holde øjnene åbne.
Læg det på toppen af jakken.
Det er... interessant.
"Elvis-faktoren".
Det er ganske flot.
Hold det her nu.
Som barn løb jeg altid rundt i fars og mors butikker.
Idéen var, at jeg skulle fortsætte med at drive dem.
Men at skabe mode var sjovere end blot at købe og sælge mode.
DET KONGELIGE KUNSTAKADEMI Antwerpen, 1977-1980
Uddannelsen var en øjenåbner. Det var en spændende tid.
I 1977 var der italiensk mode, Claude Montana, Thierry Mugler...
Jeg mødte von Beirendonck, Dirk Bikkembergs, Ann Demeulemeester.
Vi blev hurtigt nære venner. Hjalp hinanden, pressede hinanden-
-og udfordrede hinandens kreativitet.
Idéen om mode fra Belgien var mærkelig.
Belgien var verdens mindst moderigtige land, syntes vi.
Da vi tænkte på vores kollektioner, overvejede vi at skifte navne-
-til noget italiensk eller fransk.
Men vi besluttede os for at gøre det under vores egne navne.
Vi skabte helt forskelligt tøj til helt forskellige mennesker.
Jeg var realist.
Jeg vidste intet om popmusik eller det nyeste punkband.
For jeg blev uddannet indenfor klassisk musik.
Men jeg bidrog også med ting.
Jeg bidrog med det, man måske kunne kalde "dårlig smag".
Balancen mellem pænt og grimt. Klassicismen er vigtig i mit arbejde.
Mine værker har altid et klassisk grundlag.
Der er forbindelser til klassisk herre-og damemode.
Jeg respekterer færdigheder og fascineres af couture.
Sådan blev jeg uddannet. Det kan stadig ses på mine kollektioner.
Nu har du en lomme, så du kan stikke hånden i den, for en gangs skyld.
Mode behøver ikke være revolutionerende nu.
Hver kollektion henviser til de forrige, især indenfor herremode.
Man skrotter ikke alt og begynder helt forfra igen.
Tag jakken af.
For at chokere i dag skal man lave helt vanvittige ting.
Alt findes på nettet. Det er svært at skille sig ud ved at chokere.
Nu handler det mere om, hvordan man gør ting, de små detaljer.
Det er det, jeg koncentrerer mig om.
- Det er bemærkelsesværdigt. - Ja.
Men hvordan begynder vi?
Det vigtigste er at udvælge nogle stofgrupper at tage prøver fra-
- som vi sender til Jane, så hun ved, hvad vi interesserer os for.
SOMMERKOLLEKTION 1994 Hôtel George V, Paris. Oktober 1993
Det var mit første damemodeshow, som hed "Flowers".
Det var den første sæson, hvor jeg arbejdede med mønstre-
- på silke, georgette og andre sarte materialer.
Jeg syntes, at kollektionen var for køn, for "chic".
Silke blev opfattet som noget, man går i ved særlige lejligheder-
-men ikke til hverdag.
Så jeg smed hele kollektionen i vaskemaskinen.
Al silken blev krøllet, skrumpede og blev mere hverdagsagtig.
Det var første gang, jeg mente, at silke kunne bæres til hverdag.
Suzy Menkes var også til stede. Hun skrev en begejstret anmeldelse.
Det var vildt bagefter. Det var en utrolig kommerciel succes.
Alle ville købe kollektionen. Vi kunne ikke følge med. Det var vildt.
Og det blev endnu vildere nogle måneder efter, da Madonna-
- som var den bedste person, som kunne gå i ens tøj-
- valgte et sæt tøj og gik klædt i det.
Så succesen blev større, for alle ville gå i det samme som Madonna.
Med denne kollektion, enkel og rigtig, med et snert af nostalgi-
- er Van Noten gået fra anonymitet til hæder på kun tre sæsoner.
Han kommer på andenpladsen, efter Jean-Paul Gaultier i top 20-
- afholdt af den meget professionelle Journal du Textile.
Kvinden, der går i mit tøj, er vigtigere for mig end min kreation.
Jeg prøver at skabe neutralt tøj-
- så kvinden, der går i det, kan tilpasse det til sin personlighed.
Hun kan også gå i det på andre måder. Det er, hvad jeg kan lide ved mode.
Det er fint, når det er helt sort.
Vi har allerede mange elementer.
Jeg tror, at vi skal bruge fotografierne på forskellige måder-
- så det er tydeligt, at det ikke blot er en T-shirt. Det er et koncept.
Han drømmer og ser på ting uden et hierarki.
Uanset om det er kunst, popkunst, lavkultur eller finkultur...
Han ser på det med samme blik, passion og nysgerrighed.
Han kan drages af kitsch, klichéer eller folklore.
Af arbejderne på gaden. Alt inspirerer ham.
Fint.
Smukt.
Godt.
Jeg kigger mig hele tiden omkring.
Og jeg er nok ikke den letteste at leve sammen med.
Jeg kigger og tænker konstant. Det er som en evighedsmaskine.
Lidt akademisk, synes jeg. Som en modeelevs projekt.
Det særlige ved ham er, hvordan han sætter ting op mod hinanden.
Han tager noget fra barokken og kombinerer det med-
- noget fra tegneserierne, for at skabe kontrast.
Han ser på tiden på samme vis.
Middelalderen, renæssancen. Det er, som om det var i dag.
Så intet er mere eller mindre værd i hans verden.
Alt er samme potpourri.
Wow. Den er fantastisk, hvad?
Meget inspiration kommer fra ting, man ikke synes om.
Ting, som er grimme og forkerte og får øjnene til at gøre ondt.
Rigtig godt.
Her ville jeg tilføje længere...
...rækker.
Jeg får indtrykket af et ansigt. Munden skal være længere nede.
Må jeg prøve den for at se, hvordan den ser ud på en gammel mand?
En marineblå jakke.
- Hvad går der af ham? - Jeg er ved at blive gammel og sær.
Den sidder okay.
VINTERKOLLEKTION 1996/97 Rue de Vaugirard, Paris. Marts 1996
Dette modeshow, "Bollywood", blev typisk for mine kollektioner.
Her tænkte jeg: "Hvad sker der, hvis jeg laver en kollektion-
- hvor jeg vender op og ned på de æstetiske regler?"
Jeg var fascineret af Indien og brugte indisk stof med broderier.
De elsker polyester og neonfarver. De elsker guld og skinnende farver.
Jeg ville prøve deres æstetik og gøre det interessant for os.
Det virkede. Kollektionen solgte godt og fik stor indflydelse på moden.
Det var i 90erne, og minimalismen var på mode.
Helmut Lang, Jil Sander... Alt var gråt, sort, hvidt og hudfarvet.
Folk var vant til ingen farver, og pludselig kom der sådan noget.
HET RINGENHOF Lier, maj 2015
Voilà! Nogle sene magnolier.
Vi mødtes første gang til en fest for mange år siden.
Så begyndte jeg at arbejde med ham. Det er nok over 25 år siden nu.
Han havde brug for en til sin lille butik på 16 kvadratmeter.
En uge senere begyndte jeg på leverancer-
- og før jeg anede noget, var jeg en del af firmaet.
Man skal ikke blive forelsket i en kollega, men det var svært.
Vi var tiltrukket af hinanden.
Så det udviklede sig til det, det er i dag.
I hele min karriere har Patrick været en del af mit liv og vice versa.
Så jeg har ikke oplevet det på nogen anden måde.
Jeg ved ikke, hvordan det er at skabe uden at bo sammen med en partner-
-som hjælper til med kollektionen.
Hvis man har gult her, er det vigtigt at have gult der.
Farverne gentager sig, så interiøret afspejles i buketten.
Buketten er essensen farverne i rummet.
Alt, Patrick og jeg gør, er passionsfuldt.
Huset, haven, vores livsstil... Det er meget intenst.
Vi ler ad og lider under, at vi er så besatte af detaljer-
-og at vi komplicerer tingene en del.
Dries fortæller den halve historie, og jeg fortæller den anden halvdel.
Sådan er det måske, når man har været sammen i lang tid.
Hvor længe? Længe.
- Skal vi bare sige...? I lang tid. - Ja.
Jeg tror, at det er knap 30 år. Nej, det er omkring 28.
- Hvornår blev du forelsket i ham? - Det er et svært spørgsmål.
- Hvad er det her for en slags film? - Man må jo prøve.
Det er et svært spørgsmål.
- Hvad var den største udfordring? - Det tænker vi ikke meget over.
- Vi gør det bare. - Ja.
Til tider ville det være skønt med noget mere fritid.
Mere tid til kollektionen på den ene side og mere tid til at...
...rejse på ferie i et par uger.
- Hvad siger du, Patrick? Ferie? - Det er ret svært i modebranchen.
Især hvad angår mig.
- Nu må du forklare dig, Dries. - Hvad? Ferie?
Aller griner ad mig, men jeg lægger planer...
- Ferieplaner? - Jeg laver et skema.
"Nu kan vi køre til det hus og den have."
Jeg laver et dagsskema, før vi rejser-
- og ser på Google Maps, hvor lang tid det tager at køre fra sted til sted.
Jeg finder ud af, hvor længe vi kan blive hvert sted.
Når vi har parkeret derovre, har vi en halv time til at se haven-
-og når huset åbner, så ser vi det.
Så drikker vi te en halv time, og så skal vi køre i 38 minutter...
- Nu begynder han at grine... - Det er pinligt.
Sådan er det. Vi ser meget på en dag. Vi når at se meget på kort tid.
- Det lyder meget afslappende. - Det er det.
- På en uge har vi klaret 2.000 km. - Ja.
Jeg synes, at det blå er for blåt. Det skal være mere lilla.
Det var fint. Lad os fotografere det.
Jeg har meget af alt. Jeg laver meget tøj af meget forskelligt stof.
Så skaber vi look til showet, 150-160 styk.
Og så skal vi have det ned på 50-60 look.
Når man skal "dræbe sine børn", er det godt at have Patrick og Nancy-
- som fortæller mig, hvad jeg bør gøre.
Jeg gad vide, hvordan vi bør se det her.
Det hele hænger sammen. Hvilken rejse er det her?
Marilyn kan komme igen nogle gange.
Ikke i den samme sektion. Så bliver det en overdosis af Marilyn.
Vi må redigere. Vi har to kollektioner her.
- 90? - 81.
Så fjerner jeg den lilla skjorte.
VINTERKOLLEKTION 2001-02 Ancien tri postal, Paris. Marts 2001
Det her modeshow lærte mig meget.
Modeverdenen forandrede sig fuldstændigt.
De store koncerner blev vigtigere og opkøbte alle de små modeskabere.
McQueen, Jil Sander og Helmut Lang blev solgt. Verden ændrede sig.
Accessories blev vigtigere, og moden blev koldere.
Modellerne smilede ikke mere. Det var en stor forandring.
Det var en svær tid. Min kompagnon, Christine Mathys, døde to år inden.
Så jeg overvejede, hvad mit firmas fremtid var.
Skulle vi fortsætte? Finde en ny kompagnon? Skulle vi sælge?
Mange kontaktede os for at høre, om vi ville sælge det.
Så jeg ledte efter noget.
Det var mange gode ting, men præsentationen var kold.
Romantikken var helt væk, og det accepterede folk ikke.
Hverken pressen eller kunderne brød sig om det. Så vi solgte på udsalg.
Det var hårdt for mig, men det var måske meget nyttigt.
Pressen og kunderne vendte mig ryggen.
"Det er ikke den Dries, vi vil se. Vi accepterer det ikke."
Det blev tydeligt, hvad jeg skulle gøre. Vi traf mange beslutninger.
Jeg ville ikke sælge, og jeg ville holde mig fra accessories.
Jeg ville fortsætte med alt det, jeg stod for: håndværk og enkelhed.
SOMMERKOLLEKTION 2005 Babcock og Wilcox, oktober 2004
Sikke en smuk udsigt.
Det var fint. Og der er terrassen.
- Hvordan gik det? - Det gik godt.
- Synes du om det? - Jeg elsker det.
Kun under showet kan jeg vise, hvad jeg har lavet i et halvt år.
Det handler ikke kun om tøjet. Det handler om lys, lyd-
- hvordan modellerne går, makeup, hår...
Der viser jeg, hvad jeg har tænkt på, og hvad min vision går ud på.
"Nu kan I gøre, hvad I vil med den."
Man tænker ikke på magien. Der findes ingen opskrift.
"Lidt stjernestøv på, og så elsker de det." Sådan fungerer det ikke.
Magien opstår, når folk mærker, at det er gjort ærligt og med passion-
-og at det kommer fra hjertet.
Folk skal mærke, at der ligger virkelighed bag.
- Kan vi gøre noget med konfetti? - Konfetti?
Eller noget, der eksploderer og skaber en anden slags finale.
Så når alle fyrene står der, bliver luften fuld af guld-
-og man ser dem midt i det hele.
- Og så er hele gulvet fyldt med... - Konfetti.
Og fyrene har også konfetti på sig.
- En stemning af Marilyn. - Bo-bo-be-do?
- Vil du have en Marilynkage? - Eller konfetti med ord?
Det ville være surrealistisk.
- Ser du det? Du skal... - Hvad?
Du skal skrive navne på dem, så de ved...
Det er for meget.
- Ovenpå Dries? - Ja, men på midten.
- Det der er ikke nok. - Det ser fint ud.
Det er fint, at det svinder.
Okay. 800 gange til.
SOMMERKOLLEKTION 2016 Rue du Chemin-Vert, Paris. Juni 2015
Påklædningsassistenter, vær klar. Vi begynder nu.
Hold jer parat.
Tre, to, en... Gå.
Gå.
Hænderne i lommerne.
Seriøst?
Lidt glitter, måske?
Lav noget glitter her, som Marilyn.
Har I set dahliahaven?
Denne del af rabatten ser efterhånden flot ud med alle de stærke farver:
Orange, gul, den mørkerøde dahlia, "Bishop of Llandaff".
Voilà.
Jeg prøver at gøre alt intenst.
På kontoret arbejder jeg 100%. Her er det noget helt andet.
Når man går i haven, skal man planlægge, hvad der skal gøres-
- tale med gartnere, organisere og lave beplantningsskemaer.
Det er anderledes, men det er godt.
SOMMERKOLLEKTION 2007 Paris, oktober 2006
Den her kollektion er stadig en af de vigtigste i min karriere.
Her fandt jeg nemlig den rette balance mellem alt, jeg står for-
-samtidig med at jeg kiggede fremad.
Idéen var at blande sportsmode med haute couture.
Vi skabte smukt stof. Gul silke og taft blandet med polyester-
- så det bevægede sig på en ganske særlig måde.
Stof, der så vådt ud, hvilket var en effekt fra en speciel tråd.
Så der var en friskhed over det hele.
Og stadig noget smukt og nydeligt, men samtidig meget moderne.
Fra den kollektion og frem skaber vi en helt ny æstetik.
Alle etniske referencer er væk.
Så det er samtidigt tøj og samtidigt stof-
-men 100% mig.
I kan bruge hvilket som helst tryk, men farven skal stemme.
Så næsten alt er hvidt.
Man kan klippe en rose ud eller tage et tapet, men baggrunden er hvid.
- Så... - Kan vi lægge dem på gulvet?
Trykkene på det kridhvide er fint.
Det er godt, at vi droppede beige. Det hvide gør det interessant.
Farve er min "dada". Det er noget, jeg elsker.
Jeg elsker at lege med den og anvende den-
-for at skabe en særlig følelse.
Den er både et værktøj og et legetøj til at skabe min verden.
Det er babylyserød. Der er fire farver.
Nu kan vi måske bruge nogle beskidte farver.
Jeg stiller næsten altid de samme spørgsmål:
Hvad er behovene og udfordringerne? Hvordan kan vi overraske folk?
I damekollektionen flytter vi grænserne for god og dårlig smag.
Hvornår er en farve for klar?
Kan en farve være for farverig? Skal alt være sofistikeret?
Skal noget sofistikeret balanceres med noget, der ser billigt ud?
Han har sin vision, og vi prøver at bruge elementer, han har talt om.
Og vi undersøger dem nærmere.
Vi prøver at indføre nye elementer for at berige kollektionen-
-og fordybe os mere.
Så ser vi, hvad der virker eller ej. Det er en udelukkelsesproces.
- Det er fint. - Jeg tænkte på...
Jeg tænkte, at vi kunne gå fra større til mindre flæser.
Det kan jeg lide.
Det, jeg kan lide ved flæserne, er den surrealistiske følelse.
Jeg kan godt klare afslag. Det er en naturlig proces.
Det sårer mig ikke, når han afviser en idé. Han ved bedre end mig.
Farven virker lidt middelalderlig.
- Det er bare... - Det hjælper ikke.
- Jeg vil hellere starte forfra. - Men vi skal se den i bomuld.
Jeg ser ikke mig selv som en kunstnerisk chef.
Teamet skaber ikke til mig. Vi arbejder sammen som en gruppe.
Jeg kommer med de fleste idéer og afgør, hvilken retning vi går i.
Jeg vælger alt stof og detaljerne. Det kan jeg lide. Det er mit job.
Som designer vil man skabe sin kollektion, ikke kun nogle billeder.
Jeg har ikke sagt så meget, for jeg er virkelig træt.
Jeg tænker over det i weekenden. På mandag ser vi på det med ny energi.
Godt. Okay, tak.
Vent. Er ærmegabet 1 cm dybere? Nej, halsåbningen.
Raf Vandersmissen Chef for broderidesign
Da Dries tilbød mig jobbet i Indien, var idéen at have en i felten.
Han mente, at produktet var ved at blive for vigtigt-
- til at gøre alt via e-mail, så han ville have en i felten.
Mit første samarbejde med producenten i Indien var i 1988.
Dengang blev der næsten ikke lavet nogen mode i Indien.
Det var mere puder til hjemmet og brudekjoler i polyester til Rusland.
Men de skabte ingen mode. Det gik de ikke op i.
I starten var det svært at forklare, hvad vi ønskede og hvilken kvalitet.
- På lørdag burde vi have et... - Resultat? Godt.
Lav det ikke for tykt. Det her er allerede tykt.
På mohawken, jeg så i dag, til Valerioen-
- stod de næsten op for enden, og sådan vil vi ikke have det.
De sidder allerede på garn, og det bliver stort og stift.
Det vil vi ikke have. Pailletterne sidder ovenpå garnet.
Prøv at gøre det elegant. Gør den tynde linje lang nok.
Lav ikke et par tynde og så en tyk. Det bekymrer mig her.
Det er lige, lige, og så bliver det sådan.
Jeg ville synes bedre om det, hvis det var lige.
Lidt mere elegant uden at være mindre tykt.
Okay?
Håndværket og færdighederne er vigtige for mig.
Et menneske gør det på en anden måde end en computer.
De tilfører noget af sig selv, og det gør det smukt.
Broderier er et kendetegn ved mit arbejde.
Jeg har også et ansvar for de ansatte.
Vi har infrastruktur og en masse ansatte.
Jeg vil have broderi i hver kollektion-
- så jeg ved, at jeg i hver sæson har arbejde til dem.
I de sidste uger før et show er jeg på kontoret kl. 6.30-
- for at afgøre, hvad vi skal sy og med hvilket stof.
Det minder lidt om at spille kort.
- Den anden med ærmet. Hvor er den? - Den der.
Den, vi kun har i jacquard.
Benzinfarve. Og de store hjul i turkis og fuchsia.
Idéen var først at bruge meget hvidt, med farver.
Det så i første omgang godt ud.
Men nu ser jeg, at når man blander meget stærke farver med hvid-
- så ser det lidt for friskt ud, og det er ikke troværdigt nok.
Så brugte jeg mere herrestof, som ikke var så vigtigt før.
Trods metalfarver og lurex-
- var det vigtigt at gøre det smagfuldt og anvendeligt.
Det er vores mest farverige kollektion, og det er en udfordring.
COMO, ITALIEN
DRIES VAN NOTENS HOVEDKONTOR Antwerpen
- Ganske enkelt, ikke? - Jo.
Ærmegabet skal lidt højere op.
Det hiver kjolen op, så det skal højere op. Bevægelse bliver lettere.
Jeg overvejede lige, om kjolen også skal have et skærf?
- Helt nedenunder eller... - Er lægget i skørtet eller klippet?
- Kan vi klippe det op? - Ikke lige nu.
Men jeg får indtrykket...
- Det er mere end fem, ikke, Dries? - Det er fem.
Tag et foto sådan her. Godt.
VINTERKOLLEKTION 2009-10 Lycée Carnot, Paris. Marts 2009
Før denne kollektion besøgte jeg Francis Bacon-udstillingen i London.
Og da jeg gik ud derfra, var jeg helt chokeret.
Jeg vidste ikke, om jeg havde set det smukkeste eller grimmeste i mit liv.
Jeg var virkelig...
...oprørt over blandingen af smukt og grimt.
Jeg ville også formidle den følelse i kollektionen.
Jeg var aldrig gået så langt i brugen af farver.
Vi kiggede på Bacon-malerier og oversatte dem i stof.
Vi arbejdede meget på at finde den rette glans og mathed-
-for at skabe den rette følelse.
Nogle af journalisterne elskede det, mens andre hadede det.
Suzy Menkes fandt tilmed på et nyt ord for en farve.
Hun kaldte en af vores farver "rådden reje".
Hun ville understrege, at hun ikke brød sig om det, hun så.
Kunderne reagerede heller ikke godt, så kollektionen var svær at sælge.
Det er fordelen ved at være uafhængig. Man kan satse-
- men man har ingen, der siger, at nu er man nok gået for vidt.
Er mode kunst? Der findes en meget enkel forskel.
Mode er en industri, som er kreativ. Den er særdeles sofistikeret.
Man bruger teknikker, som til tider er ganske fascinerende-
- om de så er med maskiner eller i hånden.
Men mode har et meget specifikt og begrænset brugsområde.
Det er tydeligt for Dries, at han som modeskaber kan være kreativ.
Men hvis han ikke får solgt sine kollektioner, må han dreje nøglen om.
- Hvad skete der med dit favoritstof? - Ja, og mine favoritbukser.
Vi kunne den prøve den her. Også de her.
Prøv også den her.
Den er ude igen. Bær vesten ovenpå.
- Nej. Billigt. - For sødt.
- Det er for sødt. - For sødt?
- Lad os prøve den... - Lilla?
Ja, men behold strømperne og skoene.
Og hvad sker der, hvis man gør det sådan her?
- Det er som på landet i 50erne. - Præcis det, man ikke ønsker.
Jeg kan ikke få det ud af hovedet.
Hun er en flamboyant kvinde. "Flamboyant" passer godt.
For hun er mere glad end excentrisk. Excentrisk kan betyde trist.
En excentrisk dame har 25 katte og bor i et mørkt hus.
Ikke sandt? Sådan kan "excentrisk" være.
"Flamboyant" er Peggy Guggenheim, tosset livsglæde og cocktails.
Hun er flamberet. Hun brænder!
DRIES VAN NOTENS SHOWROOM Paris
Gangen er god.
- Har vi brug for et underskørt? - Det er okay sådan her.
Jeg kan lide idéen om en overdreven kvinde med stærke farvekombinationer.
Jeansene er for store, skoene for høje, jakken for stor-
- og broderierne er pågående og skinnende.
Det er 30 m tyl i ét skørt. For mig er det en flamboyant kvinde.
Handskerne og T-shirten ligner tatoveringer i sære kombinationer.
Tasken og handsken kan have det samme mønster, så de går i ét.
Det gør det ejendommeligt og interessant.
SOMMERKOLLEKTION 2016 Paris, september 2015
Efter prøven skal pigerne tage skoene af, og I skal pudse dem.
For de vil være meget beskidte.
Når vi er fremme, vender jeg mig til højre, og han vender sig til højre.
Næste pige vender sig mod publikum. Og den næste og næste...
Vi har kendt Etienne længe. Han arbejdede som model for mig.
Han arrangerede fester i natklubben i Bruxelles, som hedder Le Mirano.
Han kendte mange, der arbejdede med lys og lyd.
Så jeg sagde, at jeg ville afholde et modeshow.
"Selvfølgelig kan jeg hjælpe." Nu producerer han modeshows.
Jeg kan lide at skabe en familie omkring mig.
Jeg kan lide, at folk ved, hvad man mener med blot et halvt ord.
Vi har haft 95 eller 96 modeshows, så...
Man ved aldrig, hvordan folk reagerer.
For mig er det altid en overraskelse. Positiv eller negativ.
I hvilket øjeblik føler du, at du har fundet kollektionen?
Det er sjældent, at jeg har sådan et øjeblik.
Selv efter modeshowet kan jeg tænke: "Jeg burde have gjort sådan her."
Eller: "Det så måske fint ud."
Efter modeshowet har jeg altid svært ved at kigge på billederne.
Jeg vil ikke se videoen lige efter modeshowet.
Jeg er for perfektionistisk til at leve med det.
- Ser du mere fejltagelser? - Ja, altid.
Det gør mig ikke altid glad, men det gør mig til den, jeg er.
Succes medfører mere pres, for folk forventer mere og mere.
Det er ikke altid lettere at være kendt. Presset bliver større.
- Kan du komme ud af den cirkel? - Det er modebranchens rotteræs.
Det er svært at komme ud. Alle modeskabere drømmer om-
- at tage et sabbatår eller en sabbatsæson.
At springe én sæson over ville være fantastisk. Men det går ikke.
Hvad gør vi ved de beige sting? Det her vi ikke løst endnu.
Her er de sorte, og her er de beige.
Ellers farver vi dem mørkere, så det bliver en sandbrun farve.
Så ser de mere brugte ud. Eller også gør vi dem sorte.
Det plejede du ikke at have noget imod.
Kollektionen er inspireret af plakater fra San Francisco i 60erne.
Så den er psykedelisk, kombineret med herremode og militæruniformer.
Vi kalder den "Kærlighedens hær".
Så den har en post-Vietnam, hippiepsykedelisk følelse.
Stor nok?
Vi vidste, at én af mine drømme ville gå i opfyldelse:
At afholde modeshowet i Opéra Garnier i Paris-
-som vi nok har bedt om i 15-16 år.
Ikke bare i operaen, men på selve scenen i Opéra Garnier.
Da vi endelig fik tilladelsen, tænkte vi:
"Det skal være den rette kollektion på det sted."
Vi får se, hvad der sker.
Den er for stor, ikke?
- Bliver du nogensinde udmattet? - Ja.
Klart. Når man drives af passion, fortsætter man, til man når grænsen.
Og til tider går man også over grænsen.
Det er ikke altid enkelt. Det går ikke altid perfekt. Glem det.
Hvad gør du, når du har det sådan?
Lider?
Til tider bliver det for meget.
Så går jeg til Patrick, som støtter mig og siger, at det nok skal gå.
Det er det gode ved et langt forhold. Man kender hinanden meget godt.
Det er det stærke ved kærlighed.
Herrekollektionen er næsten færdig.
Vi mangler stadig nogle ting.
Nu arbejder vi med faconerne til damekollektionen.
Så vi har travlt.
Det er nogle svære uger, når herre- og damekollektionen overlapper.
- Men alt går godt indtil videre? - Hvad skal jeg sige til det?
Enhver modeskaber har øjeblikke i sin karriere, hvor han siger:
"Stop! Det er ikke det værd."
Men når man ser to ting passe sammen, er det som en afhængighed.
For man ved, at man kan skabe et øjebliks skønhed-
-og et følelsesladet øjeblik.
Et følelsesladet øjeblik er, når man siger: "Jeg har fundet det."
Når en kok tilbereder mad, er forberedelserne vigtige.
Men når han kan smage, at han har blandet ting sammen-
- så bliver både han og de, der skal smage hans mad, forbløffet.
Det er en god sammenligning.
Når man har de rette ingredienser-
- så skal de også præsenteres på en smart måde.
VINTERKOLLEKTION 2016-17 Opéra Garnier, Paris. Januar 2016
- Og hænderne i lommerne? - Ja.
Vi venter fem minutter mere.
Er folk som Dries ved at forsvinde i den moderne verden?
De er allerede forsvundet, min ven. Og ingen har overtaget deres plads.
Derfor er han en skat i mine øjne, og han skal behandles sådan.
Modeindustrien har gravet sin egen grav.
Og folk som Dries holder den i live, efter min mening.
Tage Poulsen